![](http://linur.com/wp-content/uploads/2024/04/סוף-מהאגדות-באייר-לברקוזן-כתבה-את-סיפור-השנה-בכדורגל-העולמי.png)
המקום השמח ביותר בגרמניה הערב (ראשון) היה אצטדיון ביי ארנה. כאשר נשמעה שריקת הסיום במשחק בין באייר לברקוזן לוורדר ברמן החלו חגיגות האליפות, אבל באותו רגע קרה דבר נוסף: המושג “נברקוזן”, שנכנס ללקסיקון לפני למעלה מ-20 שנה – פשוט נמחק.
במשך שנים ריחף מעל לברקוזן צל כבד, סוג של “קללה”, תחושה עמוקה שאם זה לא קרה אז, כשהקבוצה היתה כל כך קרובה לאליפות, זה לא יקרה לעולם. בטח לא כשבאיירן מינכן מוכתרת לאלופה עוד לפני שריקת הפתיחה של כל עונה.
כל עונה שעברה רק הגדילה את המיתוס וגם אוהדים צעירים, שעוד לא נולדו בימים של קלאוס טופמולר, המאמן האגדי עם רעמת השיער האגדית, הכירו את הסיפורים בעל פה.
כשהליגה הגרמנית הגיעה למחזור הסיום בשנת 2000, לברקוזן הנהדרת בראשותו של הקשר מיכאל באלאק הוליכה בראש הטבלה והיתה צריכה תיקו מול אונטראכינג הקטנה כדי לזכות באליפות הראשונה שלה. אבל השחקנים לא עמדו בלחץ. באלאק הבקיע שער עצמי, לברקוזן הפסידה 2:0 ובאיירן מינכן זכתה.
שנתיים לאחר מכן התסריט חזר על עצמו – כפול שלוש. לברקוזן הוליכה בפער של 5 נקודות כשנותרו 3 מחזורים לסיום, ובנוסף העפילה לגמר הגביע ולגמר ליגת האלופות. שוב היא קרסה. היא הפסידה בשניים משלושת משחקיה האחרונים והותירה את האליפות לדורטמונד, נוצחה מול שאלקה בגמר הגביע והפסידה לריאל מדריד בגמר הצ’מפיונס.
למרות שעברו למעלה מ-20 שנה, הטראומות הללו ריחפו כל הזמן מעל הקבוצה, המאמנים והשחקנים. הם שנאו את המושג “נברקוזן” – אבל לא יכלו להימלט ממנו. עד שהגיע צ’אבי אלונסו.
אלונסו היה שחקן ענק. אלוף עולם עם ספרד ב-2010 ואחד שזכה באין ספור תארים במדי ליברפול, ריאל מדריד ובאיירן מינכן, כולל שתי זכיות בליגת האלופות. כבר מגיל צעיר אלונסו התבלט כמנהיג, כאינטלקטואל של המשחק. לא היה ספק שהוא יהיה מאמן, אבל הוא תמיד היה סבלני. הוא האמין שהדרך הנכונה היא היסודית המבוקרת, וידע שהוא צריך לצבור ניסיון ולא למהר.
עוד לפני שמונה ב-2018 כמאמן בקבוצת גילאי 14 בריאל מדריד, הוצעו לו תפקידים בכירים במקום אחר. אבל הוא החליט להתחיל מלמטה. שנה לאחר מכן אלונסו מונה למאמנה של סאנסה, קבוצת המילואים של ריאל סוסיאדד, המועדון בו החל את הקריירה. הוא אימן שם שלוש שנים, הרבה יותר ממה שכולם חשבו, והעלה את הקבוצה לליגה השנייה לראשונה מאז תחילת שנות ה-60. בזמן הזה אלונסו דחה במפתיע הצעה מפתה של מנשנגלדבאך.
במאי 2022, כשהבין שלא יוכל לקבל את הקבוצה הבכירה של סוסיאדד, אלונסו החליט לעזוב. הוא חיכה בסבלנות עד אוקטובר ואז הגיעה ההצעה מלברקוזן, שפתחה רע מאוד את העונה והיתה במקום הלפני אחרון. ההשפעה של צ’אבי אלונסו על לברקוזן היתה מדהימה. מקבוצת תחתית הוא הפך אותה לקבוצת צמרת. היא סיימה במקום ה-6 ובנוסף הגיעה לחצי גמר הליגה האירופית.
אבל כל זה היה כאין וכאפס לעומת מה שעשו אלונסו ולברקוזן העונה. לא רק זכייה באליפות היסטורית וראויה מאין כמותה, אלא גם שבירה של כל השיאים האפשריים. עד עתה השיא הוא של באיירן מינכן שזכתה באליפויות של 1987 ו-2013 עם הפסד בודד. בשני המקרים ההפסד היחיד היה מול לברקוזן.
למעשה, לברקוזן קרובה לזכות ב”טרבל”. היא תשחק בגמר הגביע מול קייזרסלאוטרן מהליגה השנייה וביום חמישי תנסה להבטיח את הכרטיס לחצי גמר הליגה האירופית כשתתארח בלונדון אצל ווסטהאם, אותה ניצחה 0:2 בשבוע שעבר.
מה שמרשים כל כך בקבוצה זה שהיא לא רק מנצחת, אלא גם משחקת כדורגל מרהיב. אלונסו גיבש קבוצה אטרקטיבית שלא מפסיקה להניע את הכדור (63.4 אחוזי החזקת כדור בליגה) ומנצלת באופן מדהים את האגפים בשיטת שלושת הבלמים.
שני שחקני האגף מספקים מספרים מטורפים. אלכס גרימלדו שהגיע מבנפיקה רשם עד עתה 11 שערים ו-15 בישולים מהאגף השמאלי וג’רמי פרימפונג ההולנדי כבש 12 ובישל 11 מהאגף הימני. כלומר השניים מעורבים יחד ב-49 שערים. הכוכב הגדול של הקבוצה הוא פלוריאן וירץ בן ה-20, לדעת רבים הכישרון הגדול ביותר שנולד בגרמניה בשנים האחרונות, ששווה היום בשוק 110 מיליון יורו – ונרכש לפני ארבע שנים מקלן ב-200 אלף יורו.
משחק המפתח של העונה היה ב-10 בפברואר כשלברקוזן אירחה את באיירן מינכן, האלופה ב-11 העונות האחרונות. לכולם היה ברור שאם באיירן תנצח, גם העונה האליפות תהיה שלה. אבל צ’אבי אלונסו ושחקניו התעלו על עצמם מול האימפריה הבווארית, ניצחו 0:3 ונתנו תשובה מוחצת למי שעדיין פיקפק בהם עד אז. צחוק הגורל שאת השער הראשון הבקיע יוסיפ סטנישיץ’, שהגיע ללברקוזן מבאיירן – השחקן היחיד בקבוצה שזכה בעבר באליפות בגרמניה.
ב-18 משחקיה מאז תחילת השנה לברקוזן ניצחה ב-16 וסיימה שניים בתיקו. למרות שהיא משחקת בשלושה מפעלים שונים, היא לא מורידה לרגע את הרגל מהדוושה. וחוץ מכדורגל איכותי היא גם מגלה אופי אדיר.
זה בא לידי ביטוי בשערים הרבים שהיא הבקיעה בדקות האחרונות. ב-0:2 מול ווסטהאם לברקוזן היא כבשה בדקות ה-83 וה-91. את הופנהיים היא ניצחה 1:2 עם שערים בדקות ה-88 וה-91. השיא היה בגומלין מול קרבאח בליגה האירופית. עד לדקה ה-72 לברקוזן הייתה בפיגור 2:0 בבית, אבל אז הגיע הצ’כי פטריק שיק שכבש בדקות ה-93 וה-97 בדרך להמפך וניצחון דרמטי מטורף.
צ’אבי אלונסו הפך כבר בשלב מוקדם של העונה למאמן המבוקש ביותר באירופה. ליברפול ובאיירן מינכן, שמחפשות מאמן חדש לעונה הבאה היו מוכנות לשלם כל סכום כדי להנחית אותו אצלן, קבוצות בהן שיחק ויש לו זכרונות מצויינים מהן. אבל אלונסו הודיע: “אני נשאר בלברקוזן”. כמו בתחילת דרכו כמאמן, כך גם עתה, צ’אבי לא ממהר. הוא רוצה לטעום את ליגת האלופות בעונה הבאה עם הקבוצה שבנה, ובלי הלחץ הגדול של מועדונים כמו ליברפול ובאיירן. וחוץ מזה, החלום הגדול שלו הוא בכלל לאמן את ריאל מדריד.
התסריט בעצם כבר כתוב. כשתסיים עונת 2024-25 קרלו אנצ’לוטי יפנה את מקומו בברנבאו, אחרי שהכניס לעניינים את קיליאן אמבאפה. ואז יגיע תורו של צ’אבי אלונסו לקבל את התפקיד. אבל לכל זה יש עוד זמן. צ’אבי אלונסו רק בן 42. הוא עדיין בתחילת קריירת האימון. לבחור הבאסקי המנומס ונעים ההליכות לא אצה הדרך. עד עכשיו כל ההחלטות שלקח היו נכונות, והתוצאות רק מוכיחות זאת.